Skynd dig, Rose!
Daisy?
Midt ude i ingenting, England Juleaften
Du er lækker, Sammy.
Spar på alkoholen i weekenden.
Og hold dine nyliberale meninger for dig selv.
- Ikke flere indvandrerdebatter. - Hvornår er jeg blevet nyliberal?
- Jeg aner ikke, hvad det betyder. - Nævn heller ikke hendes far.
- Hvordan skulle den samtale starte? - Bare være medlevende.
Det er hendes første jul uden forældre. Jeg tror ikke, det bliver så muntert.
- Han er som Jackie Stewart på vejene. - Vi troede, at I var kørt.
Jeg bærer en tung last, Anita. Du skal se, hvad jeg har i bagagerummet.
- Nej, altså... - Læg det væk, Samantha.
- Vi vil ikke bade i stråling herude. - Det var lige, hvad jeg frygtede.
Vi er heldige, hvis her er rindende vand.
- Så fandt I det. - Der er hun.
- Namaste, McKenzie. - Har du brug for hjælp?
- Ny bil, Anita? - Ja, er den ikke latterlig?
- Den er da ret cool. - Tak, McKenzie.
- Du har de samme gamle plader, Jo. - Jeg har sat dem til salg på ebay.
Jeg siger det til Cat, hvis jeg ser hende.
- Der er meget koldere heroppe. - Rolig, vi har masser af skum med.
Hjælper du mig lige, Marcus? Lad damerne gå i forvejen.
Godt.
- Tag den her. - Okay.
Har du fået rejsning af mælkeprodukter før, Marcus?
Jeg lover dig, at det har du, inden weekenden er gået.
- Meget hyggeligt. - Ja, så snart der er gang i pejsen.
- Hvem har lejet huset til os? - Skyldig.
- Du er god, Kenz. Det var billigt. - Det var ikke derfor, jeg valgte det.
- Nej, selvfølgelig ikke. - Kald mig miss Haversham.
Anita, min skat.
- Du er henrivende. Nyt sjal? - Ja, fra Peru.
Bøsser bemærker altid livets kvaliteter.
Smid jeres skidt i køkkenet.
- Hugo, du husker vel... - Selvfølgelig. God jul, Malcolm.
- Marcus. - Ja. Samantha, skat.
Du ser meget sensuel ud. Lad mig tage den der.
- I sagde ikke, at Hugo kom. - Han er her nu.
- For en kort bemærkning. - Hej, unge mand.
Sikke en masse fedt, du har der.
To af mine favoritkurver, Hugo.
- Skal jeg lave mimoser til alle? - Sammy, du læste mine tanker.
Ingen frugt i min. Jeg følger en striks diæt.
- Hvordan går det, min ven? - Det er okay.
Du ved, hvordan Hugo er. Han har holdt mig i gang, siden vi ankom.
Jeg laver en drink til dig.
Den her sjover er en god start. Så er jeg i gang.
Ja, for fanden. Knapper.
Den er som en flise af beton.
- Nå, men jeg går ned til bilen. - Nej, du kan sove på gulvet.
Jeg ville hente puderne. Begynd nu ikke. Vi er lige kommet.
- Vil du være beruset hele weekenden? - Det kaldes at komme i julestemning.
En af os er nødt til det.
Godt klaret, Sammy. Anita...
- Marcus, vil du hjælpe mig? - Ja da...
Og sengetøjet... Helt sikkert fra en plejeinstitution.
Det her er da godt nok, ikke?
Alkoholfrit? Tager hun pis på os?
Se lige her, skat.
Hvad fanden var det?
- Alle tiders. - Ja, men lader jeg jer få fred.
Billigt, elendigt fyrretræ, Sam.
Seng, defekt.
Så må vi krybe sammen i sofaen, skat.
- Vil du være sød i aften? - Hvis du hentyder til monstret ovenpå...
...så vil jeg forsøge.
Hun har hærget sengen, så hvad kan man få at drikke?
- Det lyder, som om du slap let. - Punch.
- Nej, jeg holder mig til bobler. - Rart at se dig igen, Samantha.
- Sidst var ved La Croix-arrangementet. - Var jeg ikke tæt på at besvime?
Jeg følte mig så indespærret, at jeg flippede ud. Publikum var som duftsalt.
De reddede mig fra at dumme mig. Nå, men du har fået opereret hagen, ikke?
- Skarpe sjover. Har du fået dem løftet? - Forhøjelse af den nedre brystmuskel.
- Bag kirtlerne? - Det kan ikke ses. Mærk på dem.
Meget subtilt.
En skøn skygge, Samantha. Er det i orden, at jeg bruger den?
Ja da. Jeg ville smide den ud. Jeg er naturlig nu.
Som et nik til vores nordiske forfædre.
- Grene og blade? - Mine var shamaner og ørkennomader.
Det nærmeste de kom Europa, var den hollandske satan, der var efter dem.
Hvor er dit glas, Anita?
Giv hende det tæpperens, hun havde med.
- Jeg har været helt ædru i tre år nu. - Hvordan går din praksis, Anita?
Glimrende. Jeg fik da lov vil at beholde alle mine klienter.
I regression genskaber man tidligere oplevelser her på Jorden.
Nogle gange er det ikke fra denne planet. Men selvfølgelig kan man ikke...
- ...klare alle tidligere liv på en gang. - Fascinerende ting.
Og djævlene?
Mørke, skyggefulde skikkelser fra åndeverdenen.
Den slags gør mig bange, Anita. Jeg vil ikke lyve.
Vores kultur har en lang række mystiske udtryk og healingteorier.
Og jeg viderefører den arv.
Fint. Hvem vil have cheddar med nødder?
Marcus? Jeg tog også gamle Catherine og Rachel med, hvis du har lyst.
- Hvabehar? - Hun opkalder dem efter sine ekser.
- Hun har trods alt ingen tatoveringer. - Ellers tak. Jeg holder mig til væske.
Er du sikker? Bloodwyn kom på andenpladsen ved Nantwich i 2012.
Den har en lidt klistret overflade, men en vidunderlig blomstersmag.
- Hvad drikker du? - Pernod.
Måske ikke.
Har du noget godt sladder, McKenzie? En interessant i horisonten?
Nej, jeg fokuserer på mig lige nu. Lidt personlig udvikling.
Spørgsmålet er, hvem eller hvad hun kaster sig over næste gang.
- Hvad ved du, Hugo? - Kun at der er mange kandidater.
- Det passer ikke! - Vi har vist gang i noget skandinavisk.
Nu mangler vi bare en tallerken med sildefileter og en halv pint mjød.
Har du stadig kontakt med Mateo, Samantha? Jeg syntes om ham.
- Har du smugkigget på min skærm? - Ja, hvad er det, du piller ved?
Tja... Som nogle af jer ved, er der sket livsændrende ting for nylig.
Jeg er endelig stoppet i den tarvelige herreekvipering...
- ...efter Jos... problem. - Det må have været traumatisk.
Og jeg har droppet mænd. Takket være Kenz, som præsenterede mig-
- for dette vidunderlige menneske. Og derfor har jeg besluttet at blive...
- ...romanforfatter. - Det er jo fantastisk.
Du tager kontrol over dit liv. Godt gået, Samantha.
Jeg har noget JK Rowling-halløj på vej. Bogen er selvbiografisk frem til nu.
- Altså snarere EL James? - Hvem er det, skat?
- Glem det. - Jo har været en rigtig klippe.
- Ayers Rock. - Du har knoklet i ugevis. Stopper aldrig.
Har den lille brochure en titel?
Spring fra borde.
Du godeste...
Wow, jeg kan se, hvad du har lavet.
- Jeg samler nyt materiale hele tiden. - Hvis du søger historier med sex...
...får du intet fra mig i øjeblikket. Mit fokus ligger helt på...
- ...kongelig LBGT-propaganda. - Nu begynder det igen.
- Dronningen af Sochi drejer sit hoved. - Der er kun en dronning her, Hugo.
Og jeg er ikke imod homoer, men det er trist, at kulturen er blevet mainstream.
Der er en dagsorden, som dikterer,
hvem vi skal være, og hvad vi skal sige-
- og det køber jeg ikke. Zoom lidt ud. Mainstream påtvinger en-
- det der kønsoverskridende skidt, og det er falsk. Det vil ødelægge os.
- Mainstream skider totalt på os. - Skriv det i din bog.
- Men er det ikke vigtige spørgsmål? - Hvis det står på forsiderne...
...er det kun frygt og kontrol. En afledning fra, hvem vi virkelig er.
- Alle har mandlig og kvindelig energi. - Tal for dig selv.
Hellige kønsaspekter, som mainstream knuser ved at kontrollere ens tanker-
- og det ender bare med depression og ensomhed.
Jeg tænkte mere på babsklemmer og analplugs.
- Lad mig bare få lidt ost, Jo. - Gerne.
- Vi samler lidt brænde samtidigt. - Ja.
Hvis du er så åbensindet, så lad os se, hvilke tidligere liv du skjuler.
- Anita, lav dit voodoo på hende. - Det er ikke voodoo.
Ja, Kenz, det bliver sjovt.
Det kunne være interessant.
Læg dig bekvemt.
Din krop synker ned i sofaen under dig.
Træk vejret dybt tre gange.
Og giv slip.
Stol på dit første indtryk og se dig omkring.
Hvad ser du?
Jeg ser...
- Hugo, som griner af mig. - Jeg har ikke sagt noget, jeg sværger!
Jeg føler den fordømmelse. Den er tydelig.
- Det der er ikke en god idé. - Hvorfor ikke?
Det er sjovt, bare lidt underholdning.
Du er et mareridt.
Inden I æder løs af den fedtbunke, vil jeg give jer gaverne.
- Skal vi ikke vente til i morgen? - Hugo skal flyve i morgen tidlig.
- Det var en skam. - En stor sag, men jeg fortæller senere.
- Sig det nu. - Har du bestilt taxien?
Seks dag i Barcelona for at pitche et nyt koncept for Tom Ford.
Og så skal jeg shoppe og bolle resten af tiden.
- Det lyder perfekt. - Jeg er i mørkekammeret på Union.
Klokken er to.
Jeg er nøgen og har en drink i den ene hånd, en pik i den anden.
Før jeg ved af det, kommer en græsk adonis, Costas, hen til mig-
-og går løs på mig bagfra.
Jeg tænker kun på, hvordan mine McQueen-bukser-
- vil se ud bagefter, da en lampe pludselig bliver tændt.
Det var selvfølgelig en metafor. Nu må I gerne åbne dem.
- Trusser? - Men ikke hvilke som helst.
Fugtabsorberende, magnetisk lingeri. Prototyper, men I ser fidusen.
Hvert par består af et absorberende, hygiejnisk materiale, så hvor I end er-
- kan I åbne dem og have lidt sjov, lukke dem igen og gå videre i livet.
- Så bliver det ikke så besværligt. - Netop. Mærket hedder Why... Hide.
For hvorfor skal man gemme sig for sin seksualitet eller sit køn?
Jeg går ud fra, at vi skal prøve dem, ikke?
- Helt sikkert. - Det kan du bande på.
- Kors, jeg ved ikke... - Drej rundt, chokoladegudinde.
Kom nu. Ja!
Sådan! Vær ikke generte derude! Anita giver den gas.
Giv mig et billede til, så kan vi rekonstruere "Anklaget".
Ja.
- Fang mig, tæve. - Vis mig varerne.
Elsk kameraet, for det elsker dig!
Sådan, ja.
Kom nu, Marcus. Vær ikke genert. Du er de heteroseksuelles leder.
Vis os Y-kromosomerne!
- Du godeste... - Sådan, baby.
Se så her, skattebasser.
Okay, tænk på motorer med olie på og på Jodie Foster.
Og hovednummeret!
- Kors i hytten! - Du har en død hund på dit bryst.
- Hvor er McKenzie? - Vent.
Din forpulede... puma.
Ydmygende, ikke sandt? Den så større ud i æsken.
Jeg udfordrer dig til aldrig at gå i tæpper igen.
Du skal tage mit undertøj på. Det skal I alle gøre.
Det her handler om seksuelle udtryk. Og at inkludere.
At være og gøre, hvad I føler, uden barrierer. Samling!
- Vidunderligt. - Okay, vi skal have meget mere sprut.
Jeg har lige brækket mig i min fondue.
Jeg tror... Jeg ved, at jeg lige har kysset med Anita.
Jeg er en seksuel kriger!
Bastet. Pathos. Rati.
- Jeg bønfalder jer. - Nogen har hældt noget i hendes vin.
Jeg er meget glad for, at du er her.
- Skål. - Skål.
For min bagdel.
Du godeste...
Du har undgået at tale om det hele dagen.
Men din far elskede dig da.
Har vi ikke partnere, når vi bliver 40, så køber vi hus ved siden af hinanden.
Så kan vi stadig ses hele tiden.
Vi fortsætter med at smutte ned til Sitges, når vi er gamle og grå.
Og dele levnedsmiddelleverancer hver onsdag. Okay?
Ja.
Og flopper din karriere ligesom Jos, kan du blive min filippinske hushjælp.
Du ved... Du er ved at få styr på det, ikke sandt?
For mange sugar daddies gør Hugo til en kedelig dreng.
Du står på egne fødder. Du gør måske din gamle mor senil.
Nemlig.
- Nu skal vi helt sikkert sove. - Ryg en smøg med mig først.
Jeg har det dårligt, men vi ses, når du kommer tilbage.
Ja, elskede.
Elsker dig, Mac
Verden gik fra nat til dag.
Fandens!
Mally? Hvad laver...
Skal du have hjælp med stokken? Jeg har ikke andet at lave.
For fanden da. Det her var en fejltagelse.
- Jo får et anfald. - Har du lavet det der?
- For helvede. - Du skred lige bagefter.
- Morer I jer? - God jul.
Giv mig en kop te, Kenz.
- I festede vist i går aftes? - Det var snarere et offer.
- Vi skal nok rydde op. - Slap af. Gør det, mens I kan.
Det er forbi, inden I ved af det.
Jeg lavede en masse sjov her, da jeg var ung.
Du er John McKenzies datter. Hende, der... Rose, ikke?
- Jo. Det er længe siden. - Går det godt?
Det er slemt, når et barn forsvinder. Jeg kunne ikke se forskel på jer.
- Har der været nogen... - Han døde for to måneder siden.
Sorg... er underligt. Det påvirker folk forskelligt.
Nogle mere end andre.
Nå, det er juledag. Jeg ville bare se, om alt var i orden.
- At I har fundet jer til rette. - Tak, fordi du kiggede ind.
Det var så lidt. God jul.
Der er noget, I ikke kender til.
Vi har kendt hinanden siden college, men du har aldrig sagt et ord.
Der var en efterforskning. En forsvundet person.
Men ingen beviser på kidnapning.
Hun forsvandt bare.
Daisy var min tvillingesøster.
Hun var kun to timer ældre end mig.
Vi hadede vores blomsternavne.
Jeg tror ikke, at mor kom over det.
Hun sad bare og stirrede ud ad vinduet hele dagen.
Jeg tror, hun døde af et knust hjerte.
Uvisheden... må have taget livet af hende.
Da hun var død... flyttede vi, og far nævnte det aldrig igen.
Du skulle have fortalt mig det, Kenz.
Og da far døde... begyndte minderne at vende tilbage.
Brudstykker.
Jeg troede, at Hugo skulle rejse.
- Han er da rejst. - Han har ikke taget sine ting med.
Hvad?
Hugo!
Hugo! Han kan være en stor klaphat. Hvorfor gør han sådan?
Værsgo.
- Så I får energi. - Vi har været udenfor i tre minutter.
En sulten arbejder er værdiløs herude.
Hugo!
Vi burde gå i skoven sammen med dem.
Vi dækker et større område i bilen.
Marcus?
- Åh nej... Det er ikke sandt. - Forbandet lort.
Hvor mange gange sagde jeg, vi skulle have taget Rav 4'eren i stedet?
Hugo!
- Hugo! - Han kan ikke være gået så langt.
Ved I hvad? Den lille tøjte sipper sikkert Bacardi-
-af en spaniers røv lige nu.
- Lad os gå tilbage. - Ja, du har ret.
Vi går.
- Så I noget? - Nej, ingenting.
- Vi troede ikke, I var her nu. - Bilen gik i stå, så vi efterlod den.
- Jeg finder noget stærkere. - Hallo, kom herop!
- Den magre skid er her stadig. - Hugo, kom frem!
Hugo! Kommer du ikke frem, prøver vi dit Vivienne Westwood-tøj.
Og ingen af os har været i bad.
Jeg fortalte jer ikke før... at jeg var sammen med hende.
Jeg var der, da Daisy forsvandt.
- Vi var ti. - McKenzie...
Jeg forsøgte at fortrænge det, da jeg ikke kunne sove om natten.
Det plagede mig.
Det føltes aldrig, som om hun var helt væk.
Andre gange forsvandt detaljerne, til jeg næsten ikke kunne huske noget.
Og da far døde...
...kom minderne tilbage. Det var snarere en fornemmelse.
- Dette sted. - Hvad er der med det?
Jeg lejede stedet her, fordi det er tættest på det sted, hvor det skete.
Vi stod lige der, hvor hun forsvandt, da vi ledte efter Hugo, det ved jeg.
- Og den her var hendes. - Hvad er det, du siger?
Jeg ved det ikke, men er det ikke et vildt sammentræf?
McKenzie, jeg kan hjælpe dig. Det er en slags hypnose via psykometri.
Alle genstande bærer et minde.
Men jeg må advare dig. Det kan være traumatisk.
Prøv hvad som helst.
Luk øjnene.
Nu skal du trække vejret langsomt og dybt tre gange.
Mærk dig selv. Slap af.
- Jeg kan ikke li' det. Det er uhyggeligt. - Hvor har du været?
Fyldt kalkunen.
Jeg tæller ned, og du følger min stemme.
10...
9...
Du er på et trygt sted.
8... 7...
...og 6...
5... og 4...
Om lidt rører jeg din hånd.
Når jeg gør det, skal du gå endnu dybere.
3...2...
...og 1...
Du er nu på stedet i den tidsperiode, da hændelsen fandt sted.
Hvor gammel er du?
Ti.
Se på dine fødder. Kan du se dem?
Ja... Jeg sidder på min cykel.
Der er andre børn her. Venner.
- Vi må ikke være her. De jager os væk. - Rose? Hvor er Daisy?
Kan du se hende?
Nej, hun er væk.
- Hvor er hun taget hen? - Det ved jeg ikke.
Nu skal du gå længere tilbage... Lige før hun forsvandt.
Spol tiden tilbage som på et videobånd. Kan du det?
- Jeg ser hende. Hun er der. - Fint.
Afspil nu mindet med alle detaljer så tydeligt som muligt.
Hun skulle tisse, men vi var for langt hjemmefra.
Hvad skete der så?
Hun gemte sig. Men hun kom ikke tilbage.
- Gemte sig bag hvad? - En sten.
Rose. Gå hen mod stenen.
- Kan du gøre det? - Jeg er bange.
Du er helt tryg her.
Nu skal du begynde at gå fremad.
Er hun der?
- Jeg kan ikke se bag den. - Tillad dig selv at se bag stenen.
Jeg vil ikke.
Du er stærk, frygtløs og helt tryg.
Se bag stenen.
- For helvede! - Han er udholdende!
Kom nu, Hugo! Stop så.
Se.
Hvad fanden!
Hvad fanden nu, Jo?
Jeg er altid forberedt.
Godt, skiderikker! Kom frem!
- Hvad er der sket? - Nogen har hærget bilen.
- Giv mig et øjeblik. - Er du okay?
Det ligner ikke Hugo.
Han er skruppelløs, men ville aldrig gøre den slags.
Han ville ikke overleve under 20 grader, endnu mindre et punkteret dæk.
Okay, men ilden er gået ud, og vi skal stadig have varmen.
Kom nu, Marcus. Jeg går ud fra, at en arbejders hænder aldrig er rene.
Vi må opretholde et stabilt miljø for McKenzie nu.
Hun er lige kommet ud af en dyb og traumatisk hypnose alt for hurtigt.
Det er ikke godt for hendes sind.
Den nuværende situation er ikke sund for nogens sind, Anita.
Jeg forlader aldrig dalen uden unbraconøgler.
Man kan få brug for dem.
Jeg vil være helt ærlig, Marcus. En spidstang var min første kærlighed.
Tja, jeg har altid følt mig tiltrukket af magnetiske skruetrækkere.
Var det Kenz?
Skat? Er du okay?
Det er, som om jeg tager bagindgangen ind i en grotte i Libanus.
Jeg elsker at gå ned, men jeg kan mærke min iskias.
Gør dig klar.
Du godeste...
Det er naturligt at føle sig ængstelig. Forsøg at slappe af.
Vi har fundet Hugo! Han er udenfor!
- Han er død. - Hvad?
- Han er ved brændestakken. - Hvad er der sket?
- Jeg ved det ikke. - Hvad skal vi gøre?
Få ham ind!
- Herregud... - Kan han være bevidstløs?
Han er nedkølet. Vi må ringe efter en læge!
Okay... Vi kan ikke kontakte nogen.
Og kan kun komme herfra til fods.
Vi har to muligheder. Enten venter vi her til i morgen tidlig-
- eller også går vi alle sammen ud og finder den nærmeste landsby.
- Det sidste lyder som selvmord. - Der er nogen udenfor...
...og de ved, at vi er herinde. Vi er nemme mål.
Vi går ingen steder. Vi farer vild på heden.
Jeg er enig med Kenz. Vi bliver her. Vi har mad og varme her.
- Enig. - Det samme her.
Fint.
Så burde jeg tage geværet.
Du kan gå ad helvede til, Marcus.
Jeg har våbentilladelse og er skidefarlig. Hvad med dig?
- Det ville bare føles tryggere, hvis... - Gælder det min hensigt eller vagina?
For jeg kan forsikre dig, at de begge er i fin stand.
Hvordan klarer du dig?
Jeg pakker hans ting sammen.
- Hvordan døde han? - Det ved jeg ikke.
Der var intet at se.
McKenzie har ikke været sig selv, siden vi kom hertil.
Hvad mener du med det?
For fanden da!
For fanden...
- Hvad? - McKenzie, de er sindssyge.
Der er nogen dernede. Det er et sygt spil. De lyver for dig.
- Stol ikke på dem. - Jeg forstår det ikke.
De bedøvede mig, og jeg vågnede sådan her.
- Tag geværet fra Jo. Det er hendes idé. - Men hvorfor?
Jeg ved det ikke, men de er ikke, som vi troede. Det er en syg sekt.
Jeg hørte dem hviske.
- Vi er ikke sikre her. - Kom med mig.
Nej. Går jeg ned, ved de, at du ved det.
Bare sørg for, at Jo ikke har våbenet.
Okay... Okay...
I forstår ikke, hvordan sådan et traume kan påvirke en person.
Og hun har været igennem en masse de seneste måneder.
Din bekymring er næsten overbevisende, men det er lidt for sent.
Hvor vover du? Jeg er meget bekymret.
Er alt parat?
Du har hovedet så langt oppe i røven, at det undrer mig...
- ...at du ikke har bedt Jo om en lygte. - Det var noget nyt... at få noget i mig.
Det kan du ikke give mig skylden for. Herregud! Du foragter mig som regel.
Jeg kan forestille mig, hvad du gennemgår.
- Hvad laver du, Kenz? - Spisestuen.
- Nu! - Det der er et ladt våben.
Gå!
Jeg ved ikke længere, hvem du er.
- Hvad fanden er dit problem? - Mit problem?
Jeg tror, det er dit problem. Hun gør aldrig noget galt i dine øjne!
- Kors... - Gå ind igen.
- Hvad pokker foregår der? - Kenz, hvad har du gang i?
- Sæt dig ned, Joe. - McKenzie, nu skal du tage tre...
- ...dybe åndedrag. - Hold din kæft, Anita!
- Tag dem der og bind alle. - Hvad siger du?
Kom ikke nærmere! Jeg ved, hvad I har gjort!
McKenzie, vi har ikke gjort noget. Du må fortælle, hvad der sker.
Bind dem ordentligt.
- Nej, McKenzie... Du er traumatiseret. - Det kan du bande på!
Takket være jer!
Anita, sig, hvad du sagde til mig tidligere. Det er hypnosen!
Jaså? Og I skal være mine venner?
- Du binder ikke mig. - Gør det!
Sæt dig ned.
Hænderne om bag dig. Rør dig ikke.
- Hugo! - Jeg sagde det jo.
- Kenz. - Ja, jeg fandt ham.
Hugo, jeg har våbenet!
Fandt I denne sekt på nettet?
Hvorfor gjorde I sådan mod os?
I lever så sølle liv, at I også var nødt til at ødelægge vores!
- Hvad har vi gjort? - Jeg fandt ham, han er ovenpå!
Han fortalte, hvad I har gjort!
McKenzie... Han er i køkkenet.
Virkelig?
For fanden.
Jeg talte med ham. Ovenpå.
Hvem? Hvem er ovenpå?
Kenz, bind os op.
- Jesus! - Herregud...
McKenzie, gør os fri af stolene!
- Hvad fanden så du ovenpå? - Hugo. Han var i live.
Marcus, tag jern-9 med.
Han var der. Jeg sværger. Han var lige så levende som jer.
- Åndeverdenen. - Hvad?
Beklager, McKenzie. Du så store sten, hvor din søster forsvandt.
- Anita...! - Mange. Det er et gammelt offersted.
Jeg vil ikke høre det her.
- Vi var ikke en religiøs familie. - Mange mener, at de åbner...
...en portal til en anden dimension for menneskeofre.
Jeg sværger, at jeg slår dig, hvis du ikke holder kæft!
Ignorer det.
Godt, dit røvhul. Vis dig.
Øjeblik.
Sam, vent.
En besked.
Føler du dig fanged af LSD?
Lesbisk sengedød.
- Samantha! - Skat!
Hjælp mig med at få hende ud!
Træk hårdere!
Anita!
Det er Kwaku Anansi. Kwaku Anansi...
Du godeste...
Nej, Sammy...
Anita, hvem er Anansi?
Min mormor fortalte tit historier fra Ghana om Kwaku Anansi.
En ånd, som kunne antage et menneskes
eller edderkops skikkelse. Eller begge.
Det var ikke for at skræmme. Anansi var en historiefortæller og svindler.
Men det har skræmt mig hele livet.
Var det dét, du så udenfor?
- Og jeg så Hugo. - Noget tager røven på os, ikke sandt?!
Hvad der end gør det her, så kryber det ind i vores sind.
Det kender vores frygt og bruger den mod os.
Sammy var ikke bange for en sovesofa.
Nej, men hun var klaustrofobisk.
Hvad var Hugo bange for?
At være alene.
Okay. Hvis du så det, Anita, så kan jeg sigte på det!
- Du må ikke åbne døren! - Anita.
Hvis vi går nu, kan vi skifte hjul og køre herfra.
Det her er min skyld.
Jeg er meget ked af det.
Du ved virkelig, hvordan man booker en ferie, Kenz.
Du lyttede til din intuition. Det gør vi for sjældent.
- En afslutning. Det har alle brug for. - Din søster talte fra den anden side.
Frekvenser frigøres gennem dna. Det finder tilbage til os på et æterisk plan.
- Han er her! Han er lige der. - Hvad laver du, Anita?
- Er du okay? - Min kone forsøgte at dræbe mig.
Hun mente det ikke. Helt ærligt.
- Jeg dummede mig. - Fortæl, hvad der skete.
Det er tomt.
Tag det roligt. Træk vejret langsomt.
Man skal bruge store kugler her. Jeg er kun en osteproducent.
- Hvor er dine reservekugler? - Kig i min pengekat i handskerummet.
Kan du rejse dig?
Ja... Jeg tror, at jeg forskrækkede mig selv.
Okay...
Marcus, jeg finder Anita. Du må få startet Jos bil.
Det kan jeg klare.
- Hørte I det? - Kom nu, McKenzie.
Marcus, du finder Anita. Jeg vil vide det.
Vide hvad?
Om hun er her.
- Nej, McKenzie. Vi skal af sted. Nu. - Det var derfor, jeg kom hertil. Gå nu.
Gå nu!
Anita!
Du er på et roligt og rart sted. Ingen kan skade dig her.
Anita!
Anita, luk op! Luk nu op, for guds skyld!
For guds skyld! Anita, luk op!
For helvede da!
Nej...
Daisy?
Du godeste...
- Alt vel, makker? - Hun er...
- Anita? - Hun...
Jeg er meget ked af det.
Kenz?
Jeg kan ikke fatte, at du er her.
- Findes du virkelig? - Ja, selvfølgelig.
Hvad skete der med dig? Du forsvandt.
Jeg har været her længe.
Husets ejer tog mig med hertil og gjorde ting ved mig.
- Jeg vil se mor og far. - Daisy...
Kenz?
Vi skal gå nu.
Kenz?
Far ville ikke købe mig en hund.
Jeg fik en lille kat, som kom fra dyrlægen...
...men jeg ville hellere have en hund.
Fede Joey! Fede Joey! Kan ikke knappe sin skjorte!
De holdt aldrig op med at lede efter dig, men til sidst orkede mor ikke mere.
Lov mig, at vi aldrig bliver adskilt igen, McKenzie.
Lov mig det.
Hvad?
- Gå ikke fra mig. - Hvad sagde du?
Gå ikke fra mig igen.
- Hvad er der? - Du var ved at overbevise mig.
Jeg var kun Rose for Daisy. Blomsterbørnene, husker du det?
Det ville hun have gjort.
Så hvem fanden er du?
Jo?
- Herinde! Jo! - McKenzie?
Åbn døren!
Åbn den skide dør! Jo, det er Marcus! Det er i ham!
- McKenzie! - Åbn den skide dør!
- Hvad fanden var det der? - Hurtigt!
- Tager du pis på mig? - Hvad vil du?!
Skjul jeres frygt.
Nej.
- Kom, denne vej! - Ikke derned!
Kom nu.
- Jo er udenfor. Hun venter på os. - Nej, hun kom tilbage efter dig.
- Kors... Vi må væk herfra. - Det kan jeg ikke.
Den vil have mig næste gang. Du skal tage af sted.
Marcus, hold mund! Vi går sammen. Ingen indvendinger.
For fanden...
Fandens!
- Herregud... - Du må flygte uden mig.
- Vi finder Jo, og så kan vi alle... - Du dør, hvis du ikke gør det.
- Hvad mener du? - Jeg kan ikke se dig dø, McKenzie.
At miste dig... er min største frygt.
- Kom. Skynd dig. - Gå! McKenzie, løb!
Elskede... Jeg tror, at jeg er parat til at forsøge igen.
Jo!
For helvede! Fandens...
Okay...
For helvede...
Du sagde altid, at man aldrig skulle se sig tilbage, far.
Men det gjorde jeg.
Og nu ønsker jeg, at jeg ikke havde gjort det, for der er ingenting der.
Daisy. Hjælp mig, hvis du kan høre mig.
Jeg er ked af, at de tog dig. Skylden tærer på mig... hver dag.
Og...
Det tog også livet af mor. Du var hendes førstefødte.
Jeg så sorgen i hendes øjne hver dag, indtil hun døde, så hjælp mig.
Vil du ikke nok?
- McKenzie? - Hvordan ved jeg, at det er dig?
- Stol på mig. - Hvordan skal jeg kunne det?
Første gang, vi mødtes, var for tre år siden.
Du kom til klinikken med den der pomeranian, Stevie.
Panikken i dine øjne, fordi hun havde ædt chokolade, var...
...fantastisk.
En chokoladebar, tror jeg.
Jeg gav hende kul...
...og du talte om, at du havde mistet din inspiration til at tegne.
Og det var første gang, din far fik en cancerdiagnose.
Marcus... Du er det rareste menneske, jeg har mødt.
Du er som en far for mig.
Men den tingest, hvad det en er... vil ikke lade os begge leve.
- Det ved du. - Derfor skal vi væk herfra.
Den giver os ikke lov. Og de følelser, du har for mig...
...vil bringe os begge i fare. Det sagde du jo selv.
McKenzie, jeg kan ikke gøre for, hvad jeg føler!
Så er vi begge døde... for det er enten dig eller mig.
Du holder aldrig op med at kæmpe, okay?
Og du må aldrig forandre dig.
For du er fantastisk.
Det gør jeg ikke.
Okay, Daisy. Jeg er her!
Nej, du kommer herhen.
Lad mig vise dig...
Det kan jeg ikke, for du er død!
Hvorfor gør du det her mod mig?!
Lad mig vise dig noget.
Stands! Stands! Vent!
- Hvor pokker kom du fra? - Bare kør. Skynd dig!
Vi må ringe til politiet. Kør til den nærmeste by.
De er døde.
De er alle sammen døde.
Hører du efter?
Alle min venner er døde!
Hvor skal du hen? Nej, du kører tilbage til huset!
Nej! Jeg skal ud.
God smag, min pige.
Kom, min skønne.
Nej...
Fandens også...
Nej...
Seks. Det perfekte nummer.
Jeg er taknemmelig som altid, underverdenens mørke herre.
Og det, kære venner, er det sande indhold af julegave-melankolien.
Tekster: Torben Christensen www.ordiovision.com